NÅR NOEN DØR I RASERI OPPSTÅR EN FORBANNELSE
FORBANNELSEN DVELER PÅ DETTE DØDENS STED
DE SOM MØTER DEN VIL BLI OPPSLUKT AV DENS RASERI
DE SOM OVERLEVER VIL BÆRE FORBANNELSEN VIDERE
TIL DEN BLIR GJENFØDT
Vær så snill, ikke gå fra meg.
Jake, jeg er straks tilbake.
Hun dreper meg.
Du er trygg her.
Det er ingen som gjør deg noe her.
Vi låser bare døren så du ikke rømmer igjen.
Jeg stakk av fordi hun var her inne.
Hvorfor gjør du dette mot meg?
Jeg lover deg, Jake at det aldri vil skje deg noe.
Jeg gjør det ikke for å straffe deg, -
men jeg må sørge for du er okay mens jeg ser til andre pasienter.
Ser du det kameraet der?
Noen holder øye med deg hele tiden.
Det vil ikke stoppe henne.
Du må sove.
Hun drepte hele familien min. Hun vil drepe meg også.
Rolig.
Du må ikke gå. - Jeg beklager.
Ingen bør utsettes for det du har vært igjennom.
Spiller ingen rolle.
Jeg er så godt som død.
Jeg kommer tilbake så snart jeg kan.
Nei...
Hun er her.
Hun er her! Hun er her inne!
Dr. Sullivan det er best du kommer ned hit.
Har du mareritt igjen? - Beklager at jeg vekket deg.
Var det den samme drømmen igjen?
Legg deg til å sove igjen.
Noen la det her for å plage meg.
Det holder aldri opp.
OVERLEVENDE FRA MASSAKRE DØR PÅ GROTESK MÅTE
Vi kan flytte fra Tokyo.
Det er ikke bare det der. - Tror du det henger sammen?
Ser du på det helt fra begynnelsen, henger det sammen.
Og nå er det i Chicago.
Skjedde dette i Chicago? Da har det ikke noe med oss å gjøre.
Jo, det har det. Jeg kan ikke flykte fra det lenger.
Naoko, du er jo helt fra deg. La folk si hva de vil.
Det handler ikke om det som skjedde på kontoret.
Naoko!
Naoko, jeg forstår hvordan du har det.
Men du kan ikke gjøre noe med det.
Det er folk som dør. - Det kan du ikke gjøre noe med.
Jo, det kan jeg. Jo!
Vent litt. Hva med meg?
Pass på brannalarmen.
Der er et kott også. Hvor har du nøklene?
Hvor mange steder har vi gjort det? - Mange.
Du vet at jeg bare er sammen med deg -
fordi du har nøkler til alle leilighetene, ikke sant?
Det er broren min som har nøklene.
Jeg er bare sammen med deg fordi jeg trenger en modell til tøyet mitt.
Du kan godt kle meg opp.
Jeg er glad for at vi gjør dette. - New York blir så stilig.
De aner ikke hva som venter dem. - Se hva som venter deg.
Lekkert.
Hva er det?
Å gud. - Faen.
Hvilken leilighet er vi i?
Det er den leiligheten der den familien...
Kom, vi går. - Okay.
Hvorfor så mange dukker, Rose? - Det er en avskjedsfest.
For hvem? - Lisa.
Skal du ha medisin?
Nei, jeg er okay.
Lisa får lov til å ta med to av mine dukker.
De vil se verden. - Og hva med deg, Rose?
Vil du se verden? - Ja, når Lisa blir berømt.
Bare glem det, Lis. Snart drar vi vekk herfra.
Ja, men jeg kjente dem. - Ja, men det er fortid.
Fortiden kan ikke gjøre deg noe.
Jeg ringer senere. - Okay.
Der er hun jo. - Lisa.
Hei, Rose. Hei, Gretchen. Hvor er Max?
Rett bak deg. Takk for at du passet henne.
Det er alltid en fornøyelse.
Rose er så søt. - Hvordan går det med maleriet?
Gikten gjør det vanskelig. Jeg bruker mer salve enn maling.
Ha det, Rose. Ha en fin fest. - Ha det.
Du kommer for sent. - Jeg glemte tiden.
Hva? - Hit med dem.
Vi trengte bare et sted. - Kan det ikke vente til dere reiser?
Hvor skal du hen? - Ut og ordne noen ting.
Å nei...
Hva er det med Max? - Han liker ikke at folk flytter.
Nei, at de flytter ut.
Liker gutter Mister Potato Head? - Gjør de vel.
Kom inn her igjen, Rose.
Jeg ga ham noen leker. - Hvem da?
Gutten. - Hvilken gutt?
Jeg tror han akkurat flyttet inn. - Det er ingen nye her.
Hva skal du? - Ikke noe leketøy på gangen.
Det er til gutten.
Hva gjorde du av det? - Han blir glad for leketøy.
Dette er visst dine nå. - Gid dere ville bli.
Vi vil savne dere. - Det er best for Brenda.
Hun har hatt det hardt siden familien...
Hun har godt av å flytte.
Hvis jeg kan gjøre noe for dere, en anbefaling eller noe, så ring.
Hils Lisa og Rose.
Mr. Praski. Jeg visste ikke at du kom.
To leietakere til som flytter. - Og gode leietakere også.
Plager journalistene deg ennå? - Nei, jeg har holdt dem unna.
Max, vi må snakke sammen. - Jeg har sjekket håndverkere.
Kanskje det trengs et driftsselskap.
Det er ikke personlig ment. - Det er noe i sikte.
Det kommer en kvinne. Hun er ivrig etter en leilighet.
Det må ikke gå galt. Pengene renner feil vei.
Du er sjarmerende og klok for din alder.
En kompliment, ingen spådom. Hva står det i din?
Jeg rer sengen din mens du tar et bad.
Høres ikke det deilig ut?
Du pleide å elske å bade. Det var vann overalt.
Jeg finner et håndkle. Mon tro hvor den kasse endte.
Hvordan ser jeg ut? - Gal.
Alt endrer seg i dag. Det kjenner jeg.
Det gjør ikke jeg. - Kom igjen. Du må være positiv.
Hva gjør du? - Tenker positive tanker.
Kryss fingre for meg.
Lykke til!
Du må være Neoko. - Naoko.
Jeg heter Max. Beklager at du måtte vente litt.
Skal vi sette i gang? - Ja.
Det er en heis, men en gammel en. De fleste tar trappen.
Unnskyld rotet her. Vi holder på å forandre.
Nummer 303 er her nede.
Det blir malt her snart. Det blir fint.
Eieren bruker store beløp på å vedlikeholde stedet.
Her har vi en stor, fin stue.
Lys og luftig.
Og her er spisestuen, kjøkkenet, og det er et lite karnapp også.
Bor du også her? - Ja. Med mine to søstre.
Jeg er rett nedenunder, hvis du trenger hjelp.
Hvor mange andre bor det her? - Det er en stille bygning.
Folk sier ikke et pip.
Det er tre rom her nede.
Hei.
Får jeg? - Nei, det får du ikke.
Dette er Naoko, som kanskje flytter inn.
Velkommen. Jeg heter Lisa, og dette er Rose.
Rose? Som blomsten?
Hvis du ser pakker til Rose utenfor, så ta dem med inn.
Hvor kommer du fra? - Jeg er fra Tokyo.
Vær så god. - Du har en skjønn familie.
Trenger jeg det der? - Nei.
Legen ville være sikker på at jeg kunne lese manualen.
Det er greit. Barna på sykehuset bruker dem hele tiden.
Kan jeg puste under vann med den der?
Nei, det trengs dykkerutstyr. - Jeg kunne sitte i et haibur.
Ja, men pass deg. Hai elsker små piker.
Jeg legger dette i skapet, og så snakker vi ikke mer om det.
Kom her.
Det skal nok bli bedre.
Det lover jeg. - Ikke alltid.
Hva mener du? - Det blir ikke alltid bedre.
For eksempel for de som døde.
Det er noe annet. Noe helt annet.
Savner du dem?
Jeg savner alle leietakere som ikke er her mer.
Vi tar oss av alle som bor her. På vår egen måte.
De betaler deg for det.
Det er en del av vår egen måte.
Kom her, haimat.
Jeg viste Rose oksygenflasken.
Hun ville ut og dykke med den.
Sa du det bare var for sikkerhets skyld?
New York er en vill by. - Det er Chicago også.
Jeg er bare bekymret for deg. - Jeg klarer meg nok.
Er det ikke motejobber her? - Det står på praksisplassen.
Hvis jeg kan få stipend, kan vi bruke skolepengene mine -
til å betale Roses sykehusregninger.
Det er bare for å hjelpe. - Du kan hjelpe ved å bli her.
Utsett praksisen til ting har roet seg ned.
Det hjelper ikke at jeg er her.
Vi trenger deg, Lisa.
Rose får det verre og verre, og bygget raser sammen snart.
Kanskje jeg får sparken.
Hvorfor sa du ikke noe? - Ville det betydd noe?
Tante Diane har spurt om vi vil flytte inn hos henne.
Og de fem kattene? - Det er heller åtte.
Det begynner å se ut som vår eneste mulighet.
Rose hater å være der.
Jeg klarer ikke dette alene.
Hvis dette går bra, kan jeg hjelpe oss gjennom dette.
Rose skal til legen, og så går vi i parken og mater ender.
Du kan møte oss der hvis du vil.
Hallo?
Hallo.
Det er ingen adgang for journalister.
Jeg er ikke journalist. Administratoren ga meg lov.
Det er broren min. - Du må være Lisa, du, da.
Dr. Sullivan. Gutten som bodde her var min pasient.
Jake. Hvordan har han det? - Jeg trodde...
Jake er gått bort. - Hva?
Hvordan?
For å være ærlig, så vet vi ikke nøyaktig.
Han fortalte mange ting om den natten da familien hans døde.
Jeg ville se det med egne øyne.
Bor det andre gutter her?
Nei. Jake var den eneste. Hvorfor spør du?
Han sa han så en gutt her.
Han var livredd for ham.
Søsteren min så en gutt her. - Her?
Får jeg snakke med henne?
Hun er ikke så glad i leger.
Hvor lenge siden er det med Jake?
Ikke lenge. Begravelsen er i morgen på Lakemore.
Der er du jo. Dette er det siste stedet jeg ville lett etter deg.
Hva er det? - Andy. Det er dr. Sullivan.
Hei.
Hvis du vil leie en leilighet, så er dette en god...
Hun var Jakes lege. Han døde.
Faen.
Unnskyld. Jeg trodde... - Hyggelig å hilse på deg.
Hyggelig å hilse på dere.
Din idiot. - Hvordan kunne jeg vite det?
Jeg trodde han overlevde det der.
Hva skjedde med ham? - Det fortalte hun ikke.
Jeg har litt tid før jeg skal på jobb.
Du er utrolig. - Hva?
Ikke i denne etasjen. - Hvor da?
Det er en tom en i fjerde.
Så ta nøklene, -
og så møtes vi i fjerde.
Greit.
Der ble du tatt. - Rose, gå inn på rommet ditt.
Lisa, jeg kan ikke holde øye med både deg og Rose.
Det trenger du ikke heller. - Selvfølgelig ikke.
Kom an, Max. Gi meg en sjanse. - Ja hvis du oppfører deg voksent.
Greit. Glem det. Snart er jeg ikke ditt problem lenger.
Kanskje det er vi som ikke er ditt problem lenger?
Toshio. - Herregud.
Du skremte livskiten av meg.
Hva gjør du der oppe?
Kommer du opp hit, eller?
Hva?
Unnskyld meg et øyeblikk.
Du kunne ha gått inn. - Det føltes ikke så hyggelig.
Begravelser er mer en avslutning enn noe hyggelig.
Får jeg spørre deg om noe? - Ja da.
Den gutten Jake snakket om. Beskrev han ham?
Har søsteren din sett ham igjen? - Nei, det tror jeg at jeg har.
Hvorfor var han så redd for ham?
Det fikk jeg aldri helt greie på.
Han var del av den teorien Jake laget for å takle familiens død.
Jeg vil vise deg noe på mitt kontor. Det kan kanskje gi oss svar.
Jeg kan kjøre deg hjem etterpå. - Javel.
Jeg står her nede.
Og så kan du gå den veien.
Sånn.
Du får ikke være der oppe.
Du skal gjøre lekser her nede.
Jeg kommer, Rose.
Jeg passer på deg. Kom igjen.
Kvinnen heter Kayako Saeki. Faren heter Takeo, -
og gutten heter Toshio.
Det er ham. Det er gutten.
Kanskje de kjente Jake. Har du snakket med dem?
De er døde.
Døde?
Det skjedde for flere år siden i Japan.
Faren drepte kona og sønnen, og hengte seg.
Kjente du Allison Fleming, som bodde i bygningen deres?
Hun som forsvant? - Nei. Hun var alltid på skolen.
Jake mente at hun tok med seg noe vondt hjem.
Allison var i det huset der Saeki-familien døde.
La meg vise deg noe.
MYSTISK DØDSFALL
Et opptak fra første samtale med Jake.
Jakes stemor var fortsatt mistenkt da.
Jeg skulle vurdere hans mentale tilstand.
- Det er ikke noe jeg finner på. - Jeg tror deg ikke.
- Jeg lyver ikke. - Du ser henne bare alene.
- Hun fins. - Jeg kan ikke se henne.
- Hun fins. - Beskriv henne igjen.
Hun har svart hår -
- hengende ned over ansiktet.
Og over hele kroppen hennes...
... er det blod.
Har hun blod overalt?
Hun er død.
Jeg antok han så stemoren sin drepe søsteren og faren.
Så oppfant han disse grusomme forestillingene -
om gutten og kvinnen for å fjerne seg fra sannheten.
Men jeg så jo gutten.
Ja, jeg tok feil.
Forferdelig feil.
Du fortalte aldri hvordan han døde.
Videosystemet viser at han reagerer på en hallusinasjon.
Men den hallusinasjonen brakk nesten alle beina i kroppen hans.
Hvor har du vært? - Sammen med Andy.
Rose har vært på sykehuset. - Hva?
Å gud. Hvorfor?
Hun overanstrengte seg. - Hvordan det?
Jeg vet ikke. Hun lekte.
Hun blir verre og verre.
Hva med den nye medisinen? - Det er ikke nok.
Kanskje hun trenger oksygenflasken.
Jeg informerer deg mens du er borte.
Jeg ringer hver dag.
Det er bedre enn ingenting.
Legger du henne? Få noe ut av den siste dagen din.
Hei, Rose. Hvordan har du det?
Ikke slutt. - Nei, ikke før du sover.
Jeg elsker deg. Vet du det?
Rose, hva er galt? Hva er det, Rose?
Gutten er her. - Hvor?
Inne på rommet mitt.
Det er ikke noe der inne.
Vil du sove inne hos meg i natt?
TRAGISKE MORD
Ben! Lukk opp!
Hjelp! Lukk opp!
Ben! Hjelp meg!
Får jeg leke i snøen? - Det er ikke snø mer.
Men vi må kneppe jakka. Kom.
Hei. Naoko, hva?
Kan vi snakke sammen? - Ja. Blir du med i parken?
Gjerne.
Det er lett å glemme hvor syk hun er.
Det forstår jeg. Utenpå virker hun fin.
Men inni får hun det verre og verre.
Det høres kanskje rart ut, men et sted kan også bli sykt.
Det forstår jeg ikke.
Jeg vet hva som skjedde i bygningen deres.
Så nå vil du ikke bo der. - Nei.
Det er derfor jeg kom.
Faen.
I Japan er det et hus som er sykt på samme måten.
Hva skjedde?
En mann drepte kona og barnet, og så drepte han seg selv.
En ondskap ble skapt, og nå har den spredt seg.
Nå er den i bygningen deres.
Kan jeg gå og gynge? - Ja.
Hvem er du egentlig?
Hun som ble drept, -
var min søster. Kayako.
Kayako og jeg hadde det vanskelig.
Vår mor var Itako. En som snakker med de døde.
Mor lærte oss de eldgamle kunstene.
Jeg syns det var nifst.
For søsteren min var det et mareritt.
De som var besatt, kom til mor for å få hjelp.
Mor tok ondskapen fra dem og matet Kayako med dem.
De forstummet, men søsteren min ble forvandlet.
Gretchen? Du har sølt noe.
Da søsteren min ble drept, ble det skapt en ju-on.
Man kan kalle det en forbannelse.
Og nå er forbannelsen her? - Det er jeg sikker på.
Hvorfor er du her da? - For å stoppe den.
Hvordan det? - Gjennom en seremoni.
Der hvor forbannelsen ble gjenfødt. I guttens hjem.
Men jeg kan ikke klare det alene. Du må hjelpe meg.
Du og Rose.
Hør her...
Jeg er beklager at du har hatt det så ille, og du mener det godt.
Men vi kan ikke være med på seremonien.
Hvis ingen stopper forbannelsen, vil flere mennesker dø.
Beklager.
Kom, Rose. Vi skal hjem.
Max. Vi må snakke sammen... - Få Rose ut herfra.
Hva har skjedd?
Er du okay?
Jeg tror vi må vekk herfra.
Jeg snakket med Naoko.
Snakket du med Naoko? - Hun tror vi er i fare.
Flott. Hun kan ikke skrive under på noe, -
men hun kan si vi er i fare.
Hører du ikke etter? Jeg sier at jeg er bekymret.
Hva har du å være bekymret over? Du stikker jo snart.
Miss Saeki svarer ikke. Vi legger igjen beskjed i lobbyen.
Det var du som ville dette. - Ja. Det ville jeg. Vil jeg.
Hva har skjedd?
Andy... - Du sa det selv.
Hvis det går bra i New York, hjelper det Rose.
Det er bare... - Fordi Gretchen døde?
Hun var søt, men... - Syns du ikke det er rart?
At alle de menneskene er døde?
Jo, det er tragisk.
Men livet går videre.
Det er slutt. - Det tror jeg ikke.
Det med gutten er skummelt.
Og nifst? Ja, kanskje.
Men om det er virkelig? Niks. - Det vet du ikke noe om.
Du ser det du vil se.
Det henger sammen med mordene i Japan.
Lisa... - Du hører ikke på meg.
Du er bare engstelig for å flytte.
Det kan jeg forstå.
Vi gjør dette sammen.
Jeg blir ikke med til New York.
Jeg er beklager, men familien trenger meg.
Så nå bare er det sånn? - Beklager.
Hvis du ikke reiser, så drar ikke jeg heller.
Du har ingen grunn til å bli.
Hvordan kan du si det?
Grunnen til at jeg blir -
er den samme som jeg ville dra for.
Du.
RØMINGSVEI
Hvor er Max?
Rose, hvor er han?
Han skulle arbeide. - Lot han deg være igjen her alene?
Når kommer han tilbake?
Har du fått mat? Jeg kan lage noe til deg.
Er det ikke ufattelig?
Skal jeg bli her? Jeg kan sykmelde meg.
Nei, dra, du. Hvis vi ikke skal til New York, så behold jobben din.
Jeg blir her og lager mat.
Er du sikker? - Ja.
Jeg ringer når jeg får fri.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Ha det.
Vi ses.
Du trenger ikke gjøre det der selv. Jeg får noen til å ordne det.
Jeg har virkelig prøvd å få det til å gå.
Jeg er nødt til å gjøre noe. Jeg leier inn et driftsselskap.
De begynner den første.
Dere kan godt bli boende. Dere må bare betale husleie.
Kanskje bare midlertidig.
Hva skal jeg gjøre nå? Hvordan skal jeg forsørge familien?
Forretning er forretning.
Faen ta forretninger. Og faen ta deg.
Du trenger ikke like det, du må kunne tåle det.
Dette var unødvendig.
Hva i...?
Hvor var du i natt?
Kroppsarbeid. Det er kjipt. - Du lot Rose være alene hjemme.
Det må hun aldri være. - Jeg vet det.
Men Gretchen er jo ikke her mer.
Det skjer noe her, og jeg syns vi skal dra.
Du er alltid opptatt med å legge planer.
Hva skjer? Folk dør, og du later som ingenting.
Hva skal jeg gjøre, Lisa? Gretchen var gammel. Gamle folk dør.
Sa du det til Rose?
Det er jeg som har måttet ta meg av Rose. Ikke du.
Hun er ikke ditt problem! - Hva går det av deg?
Ikke en dritt.
Jeg er ung, frisk og har masse tid, nå som jeg har fått sparken.
Er du overrasket over at jeg ikke kunne ha fulltidsjobb -
og ta meg av en kronisk syk åtteåring?
Du skulle ha sagt noe. - Ja, gid jeg hadde det.
Vent. Jeg gjorde det, men du var for opptatt med å knulle Andy.
Kan vi ikke reise herfra alle sammen?
Vi drar ingen steder, søster, men kanskje du må dra.
Max, hva er det du sier? Hva gjør du?
Hold opp. Hva gjør du, Max?
Ikke lås meg ute.
Hva skjer? - Gå inn på rommet ditt.
Hvor er Lisa? - Inne på det rommet.
- Cademan-klinikken. - Dr. Sullivan, takk.
- Hun er ikke her nå. - Kan jeg legge igjen en beskjed?
Det har skjedd noe her på klinikken.
Hva for noe? - Dr. Sullivan omkom.
Hva?
Dr. Sullivan er død.
Unnskyld. Jeg vet ikke hvor ellers jeg skulle gått hen.
Vi drar. Jeg henter Max og Rose.
Det er for sent. Det er en del av deg nå.
Det er bare et spørsmål om tid.
Før jeg dør?
Og Rose? Max?
Alle sammen.
Hvor er søsteren din?
Hos Max.
Du sa han var sint. Aggressiv.
Det var han.
Det er han, mener jeg.
Hun må ikke være alene med ham. - Max gjør ikke Rose noe.
Et stort raseri har tatt makten over broren din.
Jeg tror ikke på det. Han elsker henne.
Max er kanskje ikke Max lenger.
Jeg kan hjelpe Rose, men hun må være her hos oss.
Det vil han aldri tillate. - Da må vi ta makten fra ham.
Greit, vent her.
Kom, Rose.
Kom.
Javel, og hva nå?
Nå er tiden inne.
Uansett hva du hører -
eller hva du ser, -
så må du ikke blande deg.
Det er okay, Rose. Det er som en bønn. Jeg er her hos deg.
Hva var det?
Min søsters blod.
Hva gjør du? - Hun må drikke det.
Drikke hva? - Det er uskadelig.
Det er for sent snart.
Forbannelsen må fanges inn.
Rose, du kan stoppe ondskapen.
Kom, Rose, vi går.
Vær så snill, la være.
Du må forstå at så mange er døde.
Det nytter ikke å skade meg. Jeg vil ikke Rose noe vondt.
Det er forbannelsen som gjør det med deg.
La oss være.
Kom, Rose. Hva er det?
Å gud, Rose, hva har du gjort? Hva har du gjort?
Kom.
Å gud.
Nei, Max.
Rose trenger hjelp. Du må hjelpe henne.
Max, vi trenger deg.
Kom, Rose.
Hold ut, Rose.
Trekk pusten, Rose.
Er du okay?
Alt blir bra nå, okay? Alt blir bra nå.
Hva i...?
Rose, jeg må gå.
Denne er her hvis du trenger den. Hvil deg nå, okay?
Jeg kommer tilbake.
Vi kjører sammen i sykebilen, okay?
Jeg er her hele tiden.
Jeg er redd.
Jeg går ikke fra deg.
Alt blir bra nå.
Det kan ikke skje mer nå.
Okay?
Så lenge vi er sammen, -
vil alt være i orden.
Okay?
Vi må bare holde sammen.
Oversettelse: Scandinavian Text Service 2010